NETFLIX UVÁDÍ
Pedro!
Drž hubu!
Proč mě přerušujete? Odehnali jste mi publikum.
Jaké publikum?
To, které si nosím v srdci.
- Nepřestals zpívat, co jsi tady. - Už jsem vám říkal,
že jakmile budu mít vstupenku do nebe, přestanu.
Kdyby záleželo na nás, už bychom tě dávno vypravili.
Už mě tady to předpeklí nebaví.
Být po mém, poslali bychom tě do pekla.
Peklo? To ani náhodou, pánové!
Tam posíláme beznadějné proutníky jako ty.
A co všechna radost, co jsem lidem rozdal pomocí svých filmů a písní?
Proto jsi tu. Na peklo jsi vykonal příliš dobra.
Ale na to, aby ses dostal do nebe, jsi byl příliš hříšný.
Hříšný? Možná ve snu.
Žádná žena mě nebrala vážně, říkaly, že se nechci vázat.
A já se zavázat nechtěl, protože mě nebraly vážně.
Vysvětli to.
Víte, ženy mi dodávaly sílu.
Byly moje vitamíny.
Díky nim jsem mohl zpívat o lásce.
- Bůh je láska, ne? - Ano.
Pak jsem byl něco jako jeho prorok.
Pomyslete na všechny lidi, co se při mých písních zamilovali.
Není fér, že jsem zkejsnul tady.
Dejme mu ještě šanci.
Tak se ho nejsnáz zbavíme.
Mrzí mě to.
Je to všechno moje chyba.
Sestřenko! Jsi tu brzy.
- Co je s tebou? - No, víš...
Modlím se za vás za oba.
I když vím, že vám to moc neklapalo.
Uhni.
Stalo se něco, doktore? Co tu děláte, Otče?
Jsou to tři měsíce, co upadl do kómatu.
Už se neprobudí.
Je důvod držet ho při životě?
Aby se kvůli němu tato ctihodná, i když chudá rodina zadlužila?
Zadlužuju se jedině já, tati.
Kdyby ti tak záleželo na výlohách,
- neukradl bys peníze... - Ukradl?
- ...co vybrali kolegové. - Investoval jsem je do koní.
Kdyby tě tak viděla matka.
Klid, strýčku. Jestli potřebujeme peníze, abychom ho udrželi naživu, přispěju.
Na co? Už jsem všechno zaplatila.
To stačí. Otče, dejte mu prosím poslední pomazání.
- Zdechne-li pes, zdechne i vzteklina. - Počkat. Jsem jeho žena.
Bez mého svolení nic nezmůžete. Že, doktore?
Ano, vy máte poslední slovo.
Beruško, pochop to.
Přece ti na tomhle obšourníkovi nemůže tolik záležet.
Chci s vámi mluvit, doktore.
- Padej odsud. - Co trochu úcty k otci?
Vzpomeň si na manželský slib. „V nemoci i ve zdraví.“
- Nepleť se do toho. - V nemoci!
- Vypadněte. - Je tak výbušná. No tak pojď, jdeme.
Vy ne, Otče.
Pravdu, doktore.
Myslíte, že Pedro Guadalupe se někdy probudí?
Kdyby nebyl na přístrojích...
zemřel by okamžitě.
Jste si jistý?
Nedá se nic dělat.
Tak do toho, Otče.
- Připraven? - Bože!
- Tvůj čas nadešel. - Tak proto jsem se na vás nesměl dívat!
A já že jsem nemrava?
Zakryjte si oči, sestro, ať vás neklepne pepka.
- Nevidí tě. - Ona mě nepoznala.
Ani neslyší.
Pedro, toto je tvoje příležitost. Půjčíš si tělo.
Tělo?
Buď konečně dokážeš, že patříš do nebe, nebo půjdeš do...
Jasné?
Moc ne, ale dolů už se nevrátím.
A hlavně ne zpátky do předpeklí. To je prašť jako uhoď.
Promiňte, špatný pokoj.
Tudy.
Půjčíš si tělo svého imitátora, co taky skončil v kómatu a byl proutník.
Nachytal ho milenčin starej?
Nebo ho s milenkou načapala stará?
Aby ses spasil, musíš v jeho životě napravit to,
cos nedokázal spravit ve svém.
Musíš zůstat věrný.
A nesmíš prozradit, že jsi Pedro Infante ani mluvit o minulosti.
Jinak za to zaplatíš.
Odteď se jmenuješ Pedro Guadalupe Ramos.
Jsem připravena, doktore.
Tati!
Teď, nebo nikdy.
- On mrká. - Cože?
Doktore!
Ty žiješ!
- A ty jsi kdo? - Co to povídáš? Tvoje zákonitá manželka.
- Vážně? - Ano.
Ano.
Tak to pojď na mou hruď.
Sázel jsem, že odejde do měsíce.
Narciso mu nedával víc než dva a ty maximálně tři.
Takže nevyhrál nikdo, protože je živej a zdravej.
A ty sis nechal naše sázky.
Zmrtvýchvstalý je tady!
Můj zeti!
- Můj drahý zeti. - Tcháne.
Dej mi je, máš je rozladěné.
Jsou naladěné na hodiny do lidušky, ne na hraní s jeho kapelou.
Kdy se naučil na housle?
Prý ztratil paměť a může se chovat podivně.
Musím ho hlídat.
Vypadá dobře. Třeba mu pobyt v nemocnici prospěl.
- Třeba z něj ještě uděláš dříče. - To by bylo fajn.
Měla jsi vidět, jak mě políbil.
Že by nový začátek? Třeba ho dokážeš udržet na uzdě.
Ne, nechci ho stresovat. Musí odpočívat.
Zatím.
Teď ty.
Kdo ti pomůže s účty za nemocnici?
Pst.
Co bude k obědu, puso? Teda drahoušku. Mám hlad jako vlk.
- Můžu se podívat? - Jo.
Ty ho máš taky?
- Jsem teď řidič Uberu. - Ne, ty nejsi řidič. Jsi šofér.
Uber Black.
- Můžu se mrknout? - Tumáš.
Panebože. Ono to žije!
Vyndejte mi to!
- Musíme mu to připomenout. - Probral se na poslední chvíli.
- Je to znamení. - Na to zapomeň.
Slyšel jsi Raquel. Žádný stres. Musí si dáchnout.
Proč se teda budil, když nebude makat?
Šálí mě vzrušením zrak, nebo má ta ženská rty jako Marilyn, lýtka jako Jackie
a ouška Elizabeth Taylorový?
- Co jsi říkal? - Nic.
Jen děkuju svatému Pachomiovi, že mě vzkřísil.
Ustlala jsem ti na gauči.
- Nejsme snad svoji? - Ano, ale...
Už nějakou dobu spíš na gauči.
Pojď. Vybaví se ti to.
A nepomůžeš mi s tím vzpomínáním ty?
Neprobudil jsem se, abych byl dál sám.
Takhle ses na mě od svatby nepodíval.
Taková škoda.
Doufám, že to není dlouho.
Lehni si.
Doktor ti nakázal klid na lůžku.
- Dej si nohy nahoru. - Lehni si ke mně.
Pojď blíž, ženo, nekoušu.
Je to v pohodě.
Doufám, že začneme znovu.
Choval jsem se moc zle?
Vracíval ses domů pozdě.
Ale vždycky ses vrátil.
Jen naposledy ne a pak tě našli zmlácenýho ve škarpě.
Jak jsem se tam dostal?
To nikdo neví.
Pedro!
Co to děláš?
Dobré ráno.
Stála šikmo. Proto to kape a hučí.
- Kompresor pořád hučel. - Už nebude.
Nech toho. Dáš si snídani?
Snídani jsem si vám dovolil připravit já, madam.
Podívej.
- Ale to je pro mě moc. - Je to pro oba.
Přece tě nenechám snídat samotnou.
No tak, sedni si.
Ne, půjdu ještě do koupelny. Hned jsem tu.
Přijdu hned.
Zdravíčko, paní Švábová.
Co vy tady?
Že mám dokonalou ženu!
Dostat se do nebe bude snazší, než jsem myslel.
Co to děláš, Pedro Guadalupe? Doktor ti nařídil klid.
Dávám se do formy, aby mi nikdo neodloudil ženu.
- Polož to, prosím tě. - Tak dobře.
Ty jsi zákon. Kam jdeš?
Je první den pouti, mám dvojitou směnu.
Nádherná uniforma.
- Nechceš zůstat tady se mnou? - Nemůžu.
Odpočívej, ano? Je zázrak, že jsi naživu.
Máš svaly.
Ano? Tady Andradeová.
No tak...
děkuju za snídani.
Počkám tu na tebe.
Ach, můj Bože.
Tak krátké nebyly, ale je to fešná čupřina.
Časy se mění.
A kalhoty jakbysmet.
- Jsi hroznej, tati! - Promiň, zlatíčko.
Jestli do toho Disneylandu nepojede, budou si lidi myslet, že jsme švorc.
- A je to jen tvoje chyba, Roberto. - Vždyť pro ni pořádáme večírek.
Kam nikdo nepřijde. Nemáš ponětí, jak funguje vyšší společnost.
Zase začínáš?
- Co se tu děje? - Táta si spletl datum.
Na konzulát měl jít včera.
Teď nemám vízum, výlet do Disneylandu, ani přátele.
Co tě propašovat přes hranice? Za mých časů...
Má dcera se nebude krást přes hranice jak...
Co je?
Asi se mi v uších za ty tři měsíce nahromadil maz.
Zatraceně.
- Kam jedeš? - Přišel mi kšeft na Uberu.
- Doufám, že až do Rosarity. - Ale nejdřív musí do školy.
- Nikam nepojedu! - Jestli rupneš z matiky, Milagros...
- Jedu s tebou. Hoď mě do bistra. - Jedeme.
Milagros!
Milagros.
Nech mě bejt!
Máma nás zabije.
Proč mě? Byla to tvoje chyba. Já půjdu.
Řeknu tetě, že jsem tě viděla líbat jinou ženskou před krámem na rohu.
- Jakou ženskou? - Teta hodně pláče.
Asi kvůli práci.
Policisti vidí strašné věci.
No, moje máma říká, že podvádíš v jednom kuse.
Mladá dívka jako ty by takhle mluvit neměla,
a už vůbec ne říkat, žes mě viděla s nějakou ženou.
- Víš co? Slibuju, že se změním. - Opravdu?
Proč myslíš, že jsem vstal z mrtvých?
To bys měl, teta už s tebou měla nebeskou trpělivost.
Možná proto, žes byl její první láska.
Já už bych se na tebe dávno vykašlala.
Jako na Tita. Líbilo se mu Belindino selfie.
Kdo je Belinda? Co je „selfie“?
Strejdo!
Moje první vzpomínka na tebe je, když jsi nedorazil na Vánoce.
Měli jsme si předat dárky, a já ten svůj nedostala.
Tehdy jsi nás poprvé nechal ve štychu.
Prý teta od té doby už nechce mít děti.
Hele, ušák je v rychtyku.
- Jo? - Jako novej.
Kruci!
To ne. Jsou roztržený?
To snad ne.
Kvůli těmhle kalhotám muži vyměkli.
Měl ale kuráž, podvádět ozbrojenou ženu.
To je ale ošklivej knír.
Teď se sám sobě podobám víc.
Dobré odpoledne. Pedro!
Myslel jsem, že jsi zapomněl!
A na co?
Chemo, přijeď. Pedro je připravený.
- Proč na něj tlačíš? - Ale no tak.
Řekni, že do toho jdeš.
A co mám udělat?
- Vydej ze sebe to nejlepší. - A to je?
- Zpívej jako Pedro Infante. - Tak to vyhraju.
- Kolik tam bude lidí? - Celá Tijuana.
- Tak jdeme. - Jde se na to.
- Na tuhle chvíli jsem čekal dlouho. - My taky. Slyšels ho.
Vítězná cena je 100 000 pesos!
Kam s ním jdeš?
Teta říkala, že ven nesmí.
- Opravdu? - Ano.
Proč mi ta holka říká, co mám dělat?
Jdeš s námi.
Dáma v moři do půlky těla obnažená.
BINGO
Mořská panna!
Chovej se, příteli, zdvořile, pozor na rudé zloduchy zavilé.
Ďábel!
Koukni na tu zelenou opici, jak se snaží dostat ven.
Hele, bingo!
Jsem připravený.
Je tu i zpěvák z Číny. To jsem nevěděl, že jsem tak slavný.
- Vlastně Pedro Infante. - Jsi na řadě.
Přivítejme Pedra Guadalupeho Ramose.
Škoda že nemůžeme jít s tebou.
Dej do toho všechno. Jde o sto táců, Pedro.
- Jasně. - Zlom vaz!
- Zmákneš to! - No tak!
Díky.
Opřete se do toho, mariachi!
Koukej, tvůj muž teda válí.
- Má odpočívat. To tys ho sem přivedla? - Ne, on přivedl mě.
Oddělejte ho.
Říká se, že manželka je jen jedna.
Potlesk pro našich šest finalistů!
A také pro významné hosty, kteří nás dnes večer poctili svou přítomností
na soutěži imitátorů Pedra Infanteho.
Poprosím, aby na pódium přišla Angélica María, která je miláčkem Mexika,
a přinesla nám obálku s výsledky.
Jsi moc milý. Děkuju.
Hezký večer.
Mám velikou radost, že vidím Pedra znovu na pódiu a živého.
Když jsem s ním pracovala, byla jsem ještě malá.
Pedro byl krásný a velmi talentovaný člověk.
Pro mě vždy byl a bude
největším umělcem, jakého jsem kdy poznala.
Hodně štěstí všem.
Děkuji.
Pořád má ještě jiskru v oku.
Jako já.
Nyní bych na pódium rád pozval královnu krásy Samanthu Ruedovou.
Předá cenu za třetí místo...
- Proč tleskáš? - Dobře, dost.
...jíž je remasterovaná diskografie Pedra Infanteho se třemi sty písní.
Přesně tři sta čtyřicet čtyři.
Třetí místo získává
Richard Zapata z Reynosy.
Teď půjdeš ty, kamaráde.
Druhé místo nepřijde předat nikdo jiný než vnučka naší legendy.
Jenny Infanteová.
Výborně!
Poprosím za Tijuanské o pár slov o vašem dědečkovi.
Dobrý večer a děkuji za pozvání.
Gratuluji všem imitátorům, byli jste skvělí!
Můj dědeček přinesl Mexičanům moc a moc radosti.
A jsem si jistá, že navždy bude idolem pro mnoho mužů...
a žen.
Ale...
Pravda je taková...
že můj dědeček se nechoval moc pěkně k ženám.
Pedrito byl dobrý muž, ale také velký sukničkář.
No, tenkrát byla asi jiná doba.
Promiňte. Radši ho budeme dál oslavovat.
Na druhém místě se umístil
a úžasný karaoke přístroj
získává...
Pedro Guadalupe Ramos z Tijuany.
Do toho, kamaráde!
Jo!
Pedro!
Blahopřeju.
A na příčce nejvyšší se umístil
Do-You Yang z korejského Soulu.
Angélica María a náš pan starosta, Abstemio Suárez,
mu odevzdají šek na sto tisíc pesos.
Zloději!
Jenny!
Zpíval jste moc dobře. Měl jste vyhrát.
- Tos nám vytřel zrak! - Co? Miss tijuanské pouti.
Měli jsme vyhrát.
Je to zpolitizovaný.
Vsadím se, že starosta si s Korejcema dohodil nějakej kšeftík.
Ale pěl jsi jako pánbůh. Máme fanoušky.
Dostaneš spoustu pracovních nabídek.
Byls neuvěřitelnej.
Proboha.
Strejdo, něco pro tebe mám.
To je milý.
Tohle si vem. Nevím, co s tím.
- Fakticky? - Jasně.
Vždycky jsem dceři říkal, že jsi poklad.
Teď to budeme muset prodat,
aby se nám vrátilo těch sto tisíc, co ukradlo to mexický zlatíčko.
Ani omylem, tati. Jen jí to dej.
Jsi otravná.
Vraťme se domů. Je tu moc lidí a ty potřebuješ odpočívat.
- Čemu se směješ? - Že jsem nevyhrál.
- Tak jdeme. Nevšímejte si mě. - Pedro!
Co to provádíš, čumáčku?
Na co koukáš? Nasedni.
Za tebe? Jako děcko? To teda ne, posuň se.
- Neumíš řídit motorku. - Řekl kdo?
Koukni na něj. Je jako rybička.
Do ničeho nenaraz.
- Kde se startuje? - Tamhle, stiskni tlačítko start.
Start.
Škrtla napoprvý.
- Jeď opatrně. - Drž se.
Drž se mužíčka, drahá!
Šlápni na to! Teď už nám nevyklouzneš.
Jak se lidi dokážou změnit, když je honí zubatá.
- Víš, co říkal starosta. Musíme ho zabít. - Tamhle jsou. Zahýbají za roh.
Jaká je to motorka?
Tady zahni.
Jeli rovně. Jeď za ním.
Jede jako o život.
Kam jedeme?
Kamkoli, jen když to bude s tebou.
Pojď dál.
Musíš být ještě oslabený, ale chci tě teď hned.
Muž by měl vždycky splnit svou manželskou povinnost.
Pro jednu noc s tebou klidně znovu umřu.
Proč to říkáš? Z toho si vůbec legraci nedělej.
- Vyděsil jsem tě? - Ano.
Nezemřu.
- Ne? - Zatím ne.
- Nikdy. - Neměj strach.
Pomaloučku, ať to není moc nápor na srdce.
Pomalu.
Už dlouho mi nebylo tak dobře.
A mně? Už šedesát let.
- Jsi v pořádku? - Ano.
- Není ti nic? - Ne.
Asi jsem se moc rychle zvedl.
- Určitě? - Ano.
Jak to myslíš, šedesát?
Chci říct, že měsíc v kómatu je jako 20 psích let.
A...
Ale nic.
Ten čas bez tebe byl jak věčnost.
I pro mě.
Když jsi byl v nemocnici, pouštěla jsem ti při holení...
všechny tvé oblíbené písně a zkoušela, jestli tě nevzbudí.
Hlavně „Lásko moje, srdce moje“.
Všechny vzbudíš.
- To je mi jedno. - Ne.
Můžeš mi to večer zpívat do ouška.
Jak budeš chtít.
Na co myslíš?
Na Jenny Infanteovou.
Bylo mi jasné, že to nevydržíš.
Počkej, tak jsem to nemyslel.
Je to ještě dítě. Chtěl jsem říct, že...
Nelíbilo se mi, jak o dědečkovi řekla, že se nechoval k ženám hezky.
Co tě na tom tak pobuřuje? Tvůj idol nebyl žádnej svatoušek.
Kdo ví, co své rodině prováděl.
Chudák holka.
- Paní Raquel Andrade de Ramosová? - Jste z banky?
Podepište to tady, prosím.
- Co je to? - Žádost o rozvod.
Cože? Pro mě?
Zeptejte se chotě.
Parchante!
A já blázen ti na to zas skočila.
Vypadni odsud! Hned!
Víš, že si nic nepamatuju. Já ne...
- Výmluvy. - Ne.
Já ti osvěžím paměť.
Raquel, prosím. Zrovna jsem se vrátil mezi živé!
Ne, Raquel! Uklidni se. Co se děje?
V tomhle životě tlačítko restart neexistuje.
- Dej mi to. Přestaň špehovat. - Ale mami!
Perverzáku. Zakryjte se.
- Chudinka Raquelita. - Strejdo!
Honem domů, než se zas bude střílet!
Nesu ti tvoje věci.
Mluvím s tebou!
Díky, holka.
Nikomu to neříkej.
ROZPAČITÁ CHVÍLE: „DĚDA SE K ŽENÁM NECHOVAL HEZKY“
Heleme se. Přistižen s kalhotama na půl žerdi.
Z tohohle se nedostaneš.
Co se děje, pánové? Asi jste si mě s někým spletli.
Žena mě právě vykopla z domu.
Proto jsme tu, ty kryso.
Tak jdeme.
Za ním! Poběž!
Za ním! Honem!
Čumáčku!
- Rychle! - Čumáčku, nastup si!
Nastup si, než tě zabijou!
Kdy ses probral?
Konečně spolu, má lásko.
Papi.
Vy jste Miss tijuanské pouti.
My se známe?
Teď není čas na žerty. Tvůj pas je v přihrádce. Vyndej ho.
Nezapomeň říct, že jsme byli jen nakupovat.
Neříkej nic o domě ani o té naší domluvě.
Co bych povídal? Nic si nepamatuju.
Ještě lepší.
Se mnou si na všechno vzpomeneš.
Do detailů.
A odjeli v tom Broukovi, co jste jí dal.
Podívejte.
Na směny hlídejte hranice.
Ten parchant se vrátí. Domov ho přivábí.
A taky nemůže žít bez tacos doni Chochové.
Bylo by lepší, kdyby býval zemřel.
- Aspoň by to tak nebolelo. - Ale říkalas, že vám to klape.
To je na tom nejhorší. Chvilku jsem byla jako v sedmém nebi.
Když se probral, choval se ke mně jinak.
Myslela jsem, že se stal zázrak, ale spletla jsem se.
Možná se musíme víc modlit.
Co se tu děje?
Nic, veliteli.
Pláče, protože píchla kolo.
K vozidlu si vždy vytvoříme vztah.
- Omluvte mne. - Hezký den.
Konečně nám přišla ta matrace.
Pojď.
Tohle je měkká strana a tady je to tvrdý.
- Ano, je měkká. - Co vyzkoušíme první? To tvrdý?
Ani jedno.
Ne, čumáčku. Na splacení máme 70 měsíců.
Ale určitě se nám vyplatí.
- Ne. - Ano!
- Počkat, dámo. - Chyběls mi.
Víte, v čem je problém? Už dlouho jsem neměl vitamíny.
Ano.
To je špatné.
- Co? - Tohle je špatné, dámo.
Co se stalo, čumáčku?
Tohle je ta tvrdá strana.
Nestalo se ti nic? Co je s tebou?
Nemůžu to udělat. Jsem věrný ženatý muž.
Který se kvůli mně rozvádí.
No tak, dej mi pusu. Pojď, zlato.
Jo, takhle to máš rád.
Ne, takhle ne.
Zůstaňte chvíli v klidu, mladá dámo.
- Co? - Na nic si nepamatuju.
„Mladá dámo,“ čumáčku? Co je to s tebou?
Na nic si nevzpomínáš? Nic ti neříkaj?
Stály 10 000 dolarů.
Propánakrále. Dobrá investice, ale...
A těch pět tisíc, co šetříme na liposukci, co chceš, abych si udělala?
- Lipo-co? - Liposukci. To je jedno.
Musíš si zapamatovat, že se nesmíme vrátit do Tijuany, jasný?
Starosta nejdřív zabije tebe a pak mě.
- A proč? - Zjistil, že miluju tebe a ne jeho.
Ještě dřív, než jsem zkrásněla.
Neberte si to zle, slečno. Jste krásná, ale já nemůžu...
Čumáčku, čekala jsem tři měsíce. Tři měsíce.
Netušíte, jak dlouho jsem se načekal já.
Odzvonilo!
Zatraceně.
Teď mi došlo, že mě chcete šupem poslat do pekla.
Jestli tu zůstanu, dopustím se cizoložství.
Když se vrátím k ženě, zabije mě starosta.
Nebo rovnou ona.
To se nestane.
Protože já dám život Pedra Guadalupeho do pucu
a moje vnučka mě bude mít ráda.
Co vy na to?
- Nehýbejte se! - Uklidni se, zlatíčko.
Pojď k nám, čumáčku.
Seznam se s Yéssicou a Berenice, mými nejlepšími klientkami.
Nevěřil bys, že je to matka s dcerou.
Promiňte, že jsem tak smělý, ale vaše dcera je krasavice.
Já jsem dcera.
Chtěl jsem říct, že jste jako sestry.
- Omluvte mě. - Kampak?
Jen se trochu provětrat.
Dobře, počkej...
Kup na večeři dvě veganská kuřata.
Nezapomeň na drobný.
Jistě. Velmi pěkné odrazy v zrcadle. Promiňte.
Je fakt kus.
Panebože.
Promiňte, nejsem oprávněna podávat informace o studentech.
Ale studuje tu, že ano?
- To jsem neřekla. - Ale tady je to napsané.
- Vážně jste imitátor Infanteho? - Jsem dokonce lepší než on.
Nevěřím vám.
Že ne?
Cože pro vás mohu udělat?
NEBE MEXICKÁ KUCHYNĚ
Dobrý večer.
S červem, nebo bez?
- Co? - Vypadáš, že jsi na tequilu.
Vypadám snad jako opilec?
Stůl pro jednoho?
Hledám Jenny Infante.
Má ve čtvrt na devět přestávku.
Máme napilno.
Raquelito, nechci strkat nos do cizích věcí,
ale manželství je svátost.
S tvojí tetou jsme svoji skoro půl století.
Dej Pedritovi ještě šanci.
Můžeme s ním promluvit.
Ani nápad! Už ho nechci vidět.
- Raquelito... - Ale no tak.
Tak co? Ztrojnásobíme sázky?
Jenny!
To vy mě hledáte?
Pamatuješ si na mě?
Jistě, jste ten dědečkův nejlepší imitátor.
Proč jsi to řekla?
- Co jsem řekla? - Že tvůj děda se k ženám nechoval hezky.
Přišel jste jen proto, abyste se ho zastával?
Nebo imitujete i jeho macho stránku?
Prosím? To ne, nikdy bych... Nejsem macho ani sukničkář.
Na pouti jsem políbil svou manželku. Proto jsem prohrál, že jsem byl věrný.
Na rozdíl od toho Číňana. Byl přesně jako Pedro Infante.
Určitě má aspoň dvě Číňanky.
Přinesl jsem ti fotku.
Jak vidíte, tady nejsem ničí vnučka.
Vlastně na ty akce chodím nerada, ale pomůže mi to zaplatit nájem.
Promiňte, ale musím se vrátit. Dnes večer máme honičku.
Jistě.
Jakže se jmenujete?
Pedro. Pedro Guadalupe.
- Těšilo mě. - Mě taky, slečno.
Děkuju.
HLEDÁ SE MYČ NÁDOBÍ
Haló?
- Raquelito... - To jsi zase ty?
- Dej mi pár dní a vyřeším to. - Ne!
Slibuju.
Haló?
Čumáček pro to kuře šel nějak daleko.
I vitamíny jsem mu koupila.
Hej, Josué, odkud jsi?
San Juan de los Lagos. A ty?
Z Mazatlánu.
Vlastně z Tijuany.
Co tu děláš?
V Tijuaně je imitátorů tvého dědečka moc,
tak jsem si přijel vydělat, abych získal zpět ženu.
Pak se nechováš tak, jak jsi tvrdil.
Chtěl bych být lepší, ale víš, jak to je. Zvyk je železná košile.
- No, aspoň se snažíš. - To ano.
- Makat, nekecat. - Ano, pane.
To je „Chimichanga“.
- Jenny? - Ne, vedoucí.
Je z Texasu a hraje si na Mexičana.
To je ale pošuk.
- Pedro? - Ano, šéfe!
Učím je dělat guacamole. Se zakysanou smetanou, avokádo šetřit.
Amigo, to nádobí stačí opláchnout. Máme dvě myčky.
Já myslel, že myč jsem já.
Může mu už někdo obstarat něco pořádnýho na sebe, por favor?
Hlavně když se s váma nemusím dělit o výplatu.
Proboha.
Toño.
Ta holka se k němu moc nemá.
Trochu ji obměkčím, sleduj.
Jdi říct Pedrovi, ať to utne, nebo tu budou trčet do rána.
Hasta la vista.
- Co je? - Dost.
Dobře.
Promiňte, nechtěli jsme vás zdržet. To byla fakt cool píseň.
- Díky, amigo. - Mockrát děkuju.
- Kde je sklenice na dýška? - Na mariachiho to není zlý.
Toño, zavři, prosím tě.
Vítej v Nebi, Pedro.
Jenny, už je pozdě. Nechceš doprovodit domů?
- Dík, ale spolubydla mě vyzvedne. - Kdo?
Spolubydlící. Dělíme se o náklady na nájem.
- Pomoc! - Naval peněženku!
Nech ho bejt!
Vstaň!
Jdi do hajzlu!
V pohodě?
Díky, amigo. Jsem tvým dlužníkem.
- Jste celá, slečno? - Ano.
- Rád jsem pomohl. - Nic mi není.
- Děkujeme. - Není ti nic?
Zvládnu ještě 14 kol.
- Mám tu odvoz. - Ahoj zítra.
Je to tu nebezpečné. Počkám, než tě vyzvednou.
Jak můžeš pořád předstírat život někoho jiného?
Neimituju jen tak někoho. Pedro Infante byl velký člověk s velkým srdcem.
Velkým srdcem. Podle babičky až příliš.
Pro něj byla jen jedna z mnoha.
Kde je tvoje babička? Vysvětlím jí to.
- Jsi v pořádku? - Jen mě občas bolí hlava.
Kdeže je tvá babička?
Zemřela před osmi lety.
Do poslední chvíle byla krásná.
O tom nepochybuju.
Jestli můj idol něco měl, pak dobrý vkus.
Chceš svézt?
To je Kogo, můj spolubydlící.
Můžeš mě vyhodit na hranicích? Chci navštívit manželku.
Jasně, pojď.
Dobrou noc.
Nedoraz pozdě. Chimichanga je trochu zvláštní.
- Neboj. - Ahoj.
Ještě krok a zatknu tě.
Vážně bys svého švarného muže vydala do rukou úřadům?
Úřady tu zastupuju já. A ty ses rozhodl, že už mým mužem být nechceš.
Říkal jsem ti, že si nic nepamatuju.
Ani nevím, jestli mám sourozence nebo rodiče.
Vím jen, že mám tebe, Raquelito.
Neboj se.
Žijí na Yucatánu a nechtějí o tobě ani slyšet.
Jak hrozný jsem teda byl?
Jen jsi zradil jediného člověka, co při tobě stál, ať se dělo, co chtělo.
Ano, ženo, ale...
Věděla jsem, že jsi na ženské, ale že budeš tak necitelný a požádáš o rozvod?
To já jsem o něj měla zažádat. Ale neboj.
Zítra ty papíry podepíšu a zajdeme k právníkovi.
Spal ty proklatý papíry. Manželství je navěky, Raquelito.
Dej mi ještě šanci získat tě zpátky.
Od probuzení je to láska na první pohled.
Jsi cynik.
Souhlasím.
Ale zbožňuju tě. I když na mě střílíš.
Přísahám, že takovou jako ty jsem ještě nepoznal.
A už nepoznáš.
Strejdo!
Odkdy jsi na násosky?
- Nepřestávej, drahoušku. - Ježiš!
Co to bylo?
HLEDÁ SE ODMĚNA 500 $
Propána!
Svatý Antoníčku.
Tenhle je dobrej.
Děkuji.
Tvoje spropitné.
Děkuju.
Co myslíš?
Pořád byly dobré. Jen chtěly trochu péče.
V životě se musíš vyznat ve všem.
Jenny.
Tenhle týden moc neděláš. Vzal ti Chimichanga hodiny?
Ne, chtěla jsem si vzít volno. Mám zkoušku z historie práv žen.
A chci jít na konferenci o sexismu v komunitách imigrantů.
Ty nestuduješ práva?
Chtěl jsem tě poprosit o zpracování zrušení žádosti o rozvod.
- Počkej, cože? - Ten nátěr je čerstvý!
Dělám si srandu!
Víš, požádal jsem ženu o rozvod, abych mohl utéct s její sestřenkou.
Ale přísahám, že si to nepamatuju.
Promiň, ale to byla ta nejblbější výmluva, jakou jsem kdy slyšela.
Byl jsem v kómatu.
- Opravdu? - Přísahám.
Prý jsem byl proutník.
Dokonalý imitátor mého dědečka. Stoprocentně jsi měl vyhrát.
Nepomůžeš mi?
Ale jak, Pedro?
Chci získat zpět svou ženu a naučit se chovat líp.
Jak být věrný.
Chceš přestat být sexistický?
Říkej tomu, jak chceš.
Krok číslo jedna by asi byl nemít nic s žádnou sestřenkou.
Jsi ženáč, Pedro. Musíš se do ní vcítit.
Musíš vidět věci z její stránky, víš?
Mluvíš krásně.
- Mluv dál, jsem jedno ucho. - Počkej, nejsem psycholožka.
Co kdyby sis vzal den volna a jel na tu konferenci se mnou?
Nějak začít musíš.
Co to máš s tím Kogem? Žiješ s ním v hříchu?
Samozřejmě že ne. Zbláznil ses? Jsme jen přátelé. Dělíme se o nájem.
A procvičuje se mnou španělštinu.
Pracuje na videohře o drogových dealerech proti nindžům.
Při vší úctě, nevěřím, že muži a ženy mohou být jen přátelé.
Tys snad vylezl z dědečkova filmu.
Kdybys tak věděla.
- Zatím ahoj. - Měj se.
Hej, Petře! Příteli.
Jak je, Billy?
- Zazpíváš serenádu před další kočkou? - Jedině před tou samou.
Raquelito, poslouchej mě. Chci, aby nám to fungovalo.
- Chodím k psycholožce. - K psycholožce, nebo další cuchtě?
Co to povídáš? Nech se překvapit.
Jsi silná žena. Vždycky jsi byla. Tolik jsi toho vytrpěla. Co můžeš ztratit?
Co spolu něco podniknout?
Pojedeme na Vánoce do Acapulca, kam budeš chtít.
Dej mi šanci získat tě zpět.
Získat zpět tvé srdce.
Ne.
Co teď?
Muži se mění těžko.
Jsem nový člověk. Já...
Odpustila jsem ti už tolikrát.
Odejdi, prosím tě. Jdi.
Dobře.
Nejsladší polibky obou mých životů.
Strýčku!
- Jak to, že jsi ještě vzhůru, mladá dámo? - Musíš tetě pomoct s účty za nemocnici.
Její pojištění nepokrylo nic.
- Máma jí musela dát prášky na spaní. - A proč mi nic neřekla?
Protože ses zotavoval. Neříkej nikomu, že to víš ode mě, ano?
Lauro, včera jsem byl dlouho vzhůru a opravoval židle.
- Pak už jsem byl unavený. - Takhle jsem tě chtěla chytit.
- Spals tu. - To ne.
Zkontrolovala jsem kamerové záznamy a mám důkaz.
Ty věcičky jsou kamery?
A cos viděla?
Jak se koupeš.
- A co ještě? - Všechno.
- Úplně všechno? - Úplně. Celýho.
Počkej, ženská.
Počkej. I když jsem si nevzal všechny vitamíny...
Jídlo zdarma se přece neodmítá.
Nerad bych omdlel.
- Co se děje? - Jsem ženatý.
To mariachiho nezastaví, natož kovboje.
Jdeme ke mně. Chimichanga tu bude v deset.
Myslím, že miluju svou ženu.
- Tak proč jsi mě políbil? - Nevím.
Někdy se nechám unést.
Tak to zopakuj.
Jsem kovboj, co jezdí jen na jedné kobyle.
To nevadí.
Dobré ráno.
Bylo otevřeno. Lauro, co tu děláš tak brzy?
- Přišla jsi nám pomoct s guacamole? - Ne.
Málem mě chytla za moje avokáda.
„Vždy budu s tebou.“
Co když se vážně změnil?
- Muži se mění leda k horšímu. - Ten můj flákač mi nedá ani vindru.
Nespraví to všechno, ale pomůže ti to. Je to požehnání.
To každopádně.
Třeba ho změnily ty léky.
Co strýc užívá zažívací sodu, je jako vyměněný.
Nebo na něj třeba zapůsobil úplněk.
Na té pouti tě políbil tak vášnivě. Jako nový člověk, nový partner.
A doktor říkal, že může mít zvláštní výpadky a myšlenkové chování.
- Obráceně. - Zvláštní...
Výpadky myšlení a zvláštní chování.
Neměl jsem zazdít práci.
Tohle není zrovna americký sen. Jak teď pomůžu Raquel?
- V Nebi za to mám víc. Koukněte na to. - Pedro, proč jsi nás vůbec zavolal?
Pojeďme zpět do Tijuany. Nabízí nám tam i bydlení.
Promiňte.
Zdravím, strážníku. Chcete zazpívat?
- Tady nemůžete být. - Proč?
Zas ten Číňan?
Je Korejec, ne Číňan. A minulý týden získal povolení.
Aha.
Aby bylo jasno, ten Číňan není Pedro Infante.
Je to podvodník, kterého tu americká vláda toleruje.
Jdeme.
Zatracenej šovinista čínskej.
Promiňte, slečno. Úplně jsem vás ostudil.
Pardon. Abyste nenastydla.
Ty parchante.
Ty hajzle!
Moje nové boty!
Filipínský revolucionář Apolinario Silang říkával:
„Jeden muž pro všechny ženy a všechny ženy pro jednoho muže.“
Chlapci z těchto komunit potřebují nové modely maskulinity,
které neočekávají, že ženy budou nevěru tolerovat.
A nyní téma mexického idolu.
Pedro Infante, velmi talentovaný zpěvák.
Když se ho ptali na rodinný stav, říkal, že je svobodný, ale jeho žena je vdaná.
A tak bychom mohli pokračovat.
- Našels ji? - Ano.
- Tak co jí mám říct? - Že ty zelené jsou nejhezčí.
Podle expertů oslavy 15. narozenin také podporují sexismus, nebo ne?
- Svým způsobem ano. - To je úplné minové pole.
Jako ti mengani, to jsou příšerný citlivky.
- Vegani, Pedro. - To máš fuk.
STRÝCI SE LÍBÍ TY ZELENÉ.
JAKÉMU STRÝCI?
NEMÁM JAPONSKÉHO STRÝCE SBOHEM, EXOTE
POČKEJ! ŘEKNU MÁMĚ, KDO ROZBIL PORCELÁN
STRÝČKU, KDE JSI?
Popros ji, ať zjistí, kolik peněz teta dluží.
Ukažte.
Je hezká.
BRAYAN A KELLY IMITÁTOŘI KURUMBY TJ
Koukněte na to. Ale jenom mě chtěj poslat do pekla.
To jsou soutěžící na MexaTV.
To je znamení z nebes.
A nyní Pedro Guadalupe, imitátor velkého Pedra Infanteho.
PEDRO GUADALUPE RAMOS IMITÁTOR PEDRA INFANTEHO
Zapněte telku! Na MexaTV je strejda!
Linka tísňového volání.
Už několik dní pohřešuju snoubence. Jeho jméno je Pedro Guadalupe Ramos.
Vyhrál jste tuto obálku, v níž je tisíc dolarů!
Můžete si ji buď vzít a odejít,
anebo můžete hrát o všechno!
Jmenuje se Pedro... Peter Lupito Ramos.
Co by Pedro Guadalupe Ramos mohl vyhrát?
Všechno, budu hrát o všechno
Za těmito závěsy
čeká all inclusive zájezd do exotické destinace
a luxusní vůz v hodnotě 30 000 dolarů.
A poslední cena je překvapení!
Vyberte, nebo odejdete s tisícem dolarů.
Ne, budu hrát o všechno.
Všechno, hraje o všechno
Třicet tisíc dolarů.
Patnáct na účty za nemocnici
a druhou půlku zdvojnásobím na dostizích.
Existuje nějaká žena, se kterou byste cenu rád sdílel?
- Ne. - Cože?
- Ne jen tak ledajakou. - Ne?
S mou ženou Raquel Andradeovou.
Raquelito...
Bůh mi dal druhou šanci.
Dokážu ti, že jsem nový člověk.
Uvidíš. Přesvědčím tě.
- Skvělé! Výborně. - Vidíš, tetičko? Je do tebe blázen.
A nyní nám povězte. Který závěs odhrneme?
První! Nebo druhý?
Ten uprostřed.
Jste si jistý?
- Správný Mexičan neustupuje. - Odhrňme tedy prostřední závěs!
Všechno, prohrál všechno
Pedro získává kompletní výbavu na zařízení stánku s nápoji z horchaty.
Ať se radši nevrací.
Pro takového blba jsi moc dobrá.
Potlesk pro Pedra Guadalupeho a jeho ženu Raquel.
Show skončila, zpátky do práce, děti.
Byl v kómatu.
Nedokáže se sám vrátit.
Uvidíš. Přesvědčím tě.
- Bez váhání řekl tvoje jméno. - Televize nelže.
Že by mi Bůh nadělil ten zázrak se vším všudy? Zachrání ho i napraví?
- Kde spí, chudáček? - Musíme ho najít.
- Jinak tě tvůj táta dá veliteli. - Jo.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Lepší mít ďábla, kterého už znáš.
Musíš dát Pedrovi ještě šanci.
Kdybych tam byla já, vybrala bych pravý závěs.
Třicet táců.
Představ si to. Nemusel bys mýt nádobí.
Za ty peníze bych mohl odjet do Mexika.
Neboj, Josué. Štěstěna se obrátí.
Ten puch je čím dál horší.
Tino, pro krásu musíš nějaký ten odér vytrpět.
Musí mi to na dalším zápasu slušet.
Bude tam spousta zazobaných farmářů.
Hlavně neubližuj zrzkovi.
- Chová se k tobě jako ke královně. - Pošlu ho za tebou, ať ho dáš do pucu.
Je otevřeno! Pojďte dál.
- Kdo to je? - Vím, kde je čumáček.
Ne! Zajal ho gang MS-16!
- Dejte mi odměnu, madam. - Odměnu, jo.
Počkat.
- Nejdřív mi řekni, kde je! - Nejdřív prachy.
Ty to nevíš! Nemáš ani ponětí.
- Vypadni odsud! Padej! - Jste cvok!
Ukaž mi to.
Díky jeho hlasu jsem zrzkovi řekla ano.
Vím, kde pracuje.
Dávejte pozor, slečno.
Chemo, chybí ti SPZ.
A nejsme v Anglii.
Auto, co by víc porušovalo předpisy, jsem ještě neviděla.
Nedávej mi pokutu, jsem švorc.
Co Pedro upadl do kómatu, ani jsme si nezahráli.
Dokonce jsem prosil Narcisa, aby mi půjčil na poníky.
Víš, kde je Pedro, že ano?
- Smaž pokutu a vezmu tě tam. - Nebo tě zatknu za pokus o úplatek.
- Raquel. - Chemo.
Za rok 1998 nemáš ekologickou daň.
Stůl pro dámu. A lahev tequily na mě. To je Miss Tijuana.
Hned přijdu.
- Kdo je to? - Ta sestřenka.
- Ona za to může. - Zabiju tě.
Kousni si!
Kousni si! Kousni...
To je nepořádek. Dojdu pro utěrku.
Za to určitě můžete vy. Parchanti.
Stůl pro jednoho?
- Raquelito. - Pedro.
Co tu děláš?
No...
Přišla jsem ti říct, že jestli ses doopravdy změnil,
možná bychom to měli ještě zkusit.
To bychom měli! Ale promluvme si venku. Chimichanga tu nechce techtle mechtle.
- Kristepane. - Ty? Co tu dělá?
Co ty tu děláš?
Po všem, co jsem pro nás dva udělala, se vracíš k ní?
- Nás? Co tím myslí? - Jednou ses to dozvědět musela.
- Je opilá, neposlouchej ji. - Ne, nejsem.
Co je s tebou?
- To nemyslíš vážně. - Řekni jí to!
Řekni jí, cos řekl mě. Že s ní nejsi šťastný. No tak, mluv!
- Ty tak víš, jak jsme šťastní! - Neposlouchej ji. Pojď, vysvětlím ti to.
Jsi prevít toho nejhrubšího zrna.
Nechápu, jak jsem tě mohla tak milovat.
Dokonce jsem zastavila dům a platila nemocnici, aby tě drželi naživu.
Ne. Promiň, ale to já ho držela naživu.
- Cože? - Šeptala jsem mu naše plány.
- Dodávala mu naději. - Co?
Potřebovali jsme peníze, ne našeptávání.
Nic jsem neslyšel. Jsi moje žena a chci být s tebou.
Pro mě jsi mrtvý. Nikdy ses neprobral. Rozumíš?
Můžeš si jít třeba do pekla.
- Raquel! - Ty zůstaneš se mnou!
- Raquel. - Zůstaneš tady.
Evidentně jsi mu neučarovala.
Muzikanti rádi písně střídají, že ano, Pedříčku?
Co je to tu za čubku?
Tak mi nikdo říkat nebude.
Ty krávo! Jsou ze skutečných řas!
Čumáčku!
- Mám zavolat policii? - Radši do blázince. Promiňte, slečno.
Všechno nejlepší!
- Co se o ně podělit. - Zkroť je, a jsou tvoje.
Raquel!
Máš věci napravit, ne zhoršit. Je načase vzít ho s sebou.
Počkejte. Vzít kam?
Uznejte, že takovému pokušení nešlo odolat.
Město je jak nudapláž, a odolal jsem.
- Ten Guadalupe to zmrvil. - Šel v tvých stopách.
Dejte mi ještě čas, prosím. Zapsal jsem se i na seminář o sexismu.
Dáváme ti týden.
- Týden je málo! - Víc ne. Na shledanou.
To mi nemůžete udělat, když jsem zamilovaný do Raquel.
Aspoň dva týdny.
Vyříkáme si to, poserové!
Vím, že jsi to ty, Pedro. Pokračuj a zařídím soudní zákaz styku.
Raquelito.
Chtěl jsem se jen rozloučit.
Co máš na své ženě nejradši?
Ženu jako ona jsem nikdy nepoznal.
Tak urputnou a něžnou zároveň.
Tak zařiď, abyste byli spolu.
O to se snažím.
Ale cesta do pekla je dlážděná samými dobrými úmysly.
Kvůli mně přijde o dům, a já jí nedokážu pomoct.
Ne bez práce.
Něco s tím musíš udělat.
- Nedá se nic dělat. - Hele.
Jestli si chceš znovu získat její důvěru, musíš ji přesvědčit činy.
Víš, co na dědovi nejvíc obdivuju?
Jeho houževnatost.
Nikdy se nevzdal.
- Snad ti bude chutnat. - Děkuju.
Měli bychom spolu nahrát album. Vydělali bysme majlant.
Jo, to určitě.
- „Las Mañanitas“ jsi zpívala nádherně. - Nepovídej.
Dědeček by na tebe byl moc pyšný.
- Myslíš? - Představ si to, vnučka, a má titul.
A chce hájit práva žen proti šovinistům jako on.
No a? Pochopil by, že je jiná doba.
Milagros napsala.
Co píše?
Že Raquel dluží patnáct tisíc dolarů.
- Bože. - Ráda bych ti pomohla, ale nevím jak.
Nedělej si starosti.
To já bych měl pomáhat tobě.
Musím jít. Sendviče jsou v lednici.
- Kdybys něco potřeboval, popros Koga. - Jenny.
- Díky, že mě u sebe necháš. - Neděkuj mi. Jako doma.
- Co teď? - Počkej.
Podívej.
Patřil dědečkovi. Táta mi ho dal, když jsem ho viděla naposledy.
Než jsme se s mámou přestěhovaly do Států.
V zastavárně to dá na jednu splátku.
Ne, to nemůžu přijmout.
Kde máš otce?
- Jsi v pořádku? - Ano.
- Měl bys jít k doktorovi. - Ne, jsem v pohodě.
Co jsi říkala?
Táta je asi v Mexico City.
Se svojí novou ženou.
A na nás zapomněl.
Děkuju, ale nemůžu.
Děkuju za všechno.
Naháči!
Kde jste, sakra?
Pojďte si pro mě, tohle je nad moje síly.
Raquel kvůli mně o všechno přijde.
Moje vnučka...
je sama, protože jsem jí dal špatný příklad.
Všichni jsme stejní.
Nepolepšitelní sukničkáři.
A ty! Ty jseš to samý.
Vidím ti to na očích, tak to na mě nehraj.
Ty už jseš na cestě, kámo.
Žádná pilulka to nespraví.
Cuchis, není to ten čumáček?
Jdeme odsud, než si nás všimne.
Je otevřeno.
Zapomněls, žes mě tam nechal trčet jako nánu? A zadluženou za matraci?
- Musím s tebou mluvit. - Nechci. Nemůžu. Mám tu zákazníka.
- Odejdi. Hned. - Hele, Samantho.
Můžeme si promluvit o samotě? -
Zrzek nemluví španělsky. Řekni, co máš na srdci.
Promiň, že jsem nepřinesl to menganské kuře.
Nikde jsem ho nesehnal.
Muselas být celou noc o hladu.
To je tvoje omluva?
Možná jsem ti nasliboval fůru věcí
a hodně sis od toho slibovala.
Ale nechtěl jsem ti ublížit, Samantho.
- Jsi krásná žena. - Já vím.
- Ty sis ale asi nevšiml. - Ale miláčku, kéž bys mi věřila.
Kdybych se mohl rozpůlit, zůstal bych tu s tebou.
Ale pravda je...
že miluju tvou sestřenku.
- A je to moje zákonitá manželka. - Není!
- Právník to říkal. - To je teď jedno.
Podstatné je, že potřebuju tvou pomoc.
Raquel kvůli mně asi přijde o dům.
- A co chceš po mně? - Těch pět tisíc, co jsme našetřili.
Neztratils náhodou paměť?
Já zase ztratila ty peníze. Jsou pryč.
Kde?
V nákupáku.
Zlomils mi srdce. A já utratila pět tisíc.
Radši už běž.
Nech mě pracovat. Zrzkovi se spálí lebka.
- Omlouvám se. - To nic.
Vážně jsi je utratila?
Tohle něco stojí, čumáčku.
- Nejste ten chlápek, co zpívá v Nebi? - Říkalas, že nemluví španělsky.
Zastal ses mě proti tomu grázlovi. Máš dobrý švih.
Nepoznal jsem tě s tou čepicí na hlavě.
Neposlouchej ho. Je to ubožák. Žebrá o peníze, aby zachránil exmanželku.
Láska fakt existuje. Soucítím s tebou.
- Něco ti dlužím. - Chceš práci?
- Potřebuju sparing partnera. - Jestli to sype, jdu do toho.
- Máš pas? - Jasně že má, ale ne.
Nesmí se vrátit do Tijuany. Zabili by ho tam.
Jasně že se můžu vrátit. Samozřejmě.
Hej! Co to děláš?
- Knokautovals jednoho z mých vyzývatelů. - Promiň, ujelo mi to.
Jsi v pořádku?
Nech mě boxovat naostro. Víš, že potřebuju peníze.
Beruško, pojď sem.
- Tati, co tu děláš? - Poděkuj veliteli.
Velice velkoryse se nabídl, že zajistí pití
- na oslavu 15. narozenin Milagros. - Ale tati...
Jaké barvy budou vaše šaty? Abych přišel s orchidejí stejné barvy.
- Červené. - Jak odvážné.
Omluvte mě.
- Jistě, veliteli. - Na shledanou.
- Co to vyvádíš? - Zajišťuji tvou budoucnost.
Ramiro pije.
Jestli ho rychle vyřadí, můžeme nasadit Pedra.
- Sleduj jeho pravej hák. - Když bude mít Tony vyzývatele dva,
můžeme přimět diváky zdvojnásobit sázky.
- Takhle? - Víc do strany.
Musí zapracovat na postoji.
Zbav ho toho postavení jak z němýho filmu.
- Haló? - Jenny!
- Pedro, kde jsi? - Tady v Tijuaně.
- Kogo mi řekl, že sis odnesl věci. - Ano, protože mám příští víkend zápas.
Jsem vyzývatelem na jedné větší akci. S Boží pomocí si přijdu na pěknou sumu.
Vždyť nejsi profesionální boxer. Jsou i jiná řešení.
Ne, Jenny. Nemám čas.
Tony právě knokautoval Ramira.
Nevydržel ani kolo.
Fakt do toho chceš jít?
Ano.
Tisíc dolarů za každé kolo, co ustojíš.
Děkuju mockrát.
Pořádně je utáhněte.
Zlom vaz, amigo.
Díky, kámo.
Sammy, tobě to sekne.
Nepřeháněj to s tím gelem, ať se ta barva dál leskne.
Děkuju.
Co ty tady?
Přišla jsem ti říct, že je tu starosta. Padáme.
Dělá ti doprovod?
- Ne, neví, že jsem tady. - Tak proč tu je?
Prosázet obecní pokladnu? Co já vím?
Jdeme. Můžeme to zkusit znovu.
Třeba se probudíš a na všechno si vzpomeneš.
Samantho, prosím tě, pochop to. Poprvé v životě jsem muž jedné ženy.
Odpusť mi, ale...
Nemůžu.
A do toho ringu musím, abych pomohl Raquel.
Čumáčku, fakt si nic nepamatuješ?
To, co mezi námi bylo?
Je mi líto.
Myslím, že to kóma mě navždy změnilo.
Tak dobře.
Tak jako tak, musíš odsud pryč. Jdeme.
Vlastně jsem všechny ty úspory neutratila.
Zbývají mi dva tisíce. Původně to bylo sedm.
Zalhala jsem ti. Složila jsem zálohu na další lipo, ale dám ti peníze.
Jen se mnou pojeď, prosím.
- Pět minut! - Čumáčku, vždyť ani neumíš boxovat.
Říkals, že ve školce jsi od zlejch dětí utíkal.
Poslouchej. Jdu zápasit!
Když ne v ringu, zabijou tě starostovi muži, čumáčku.
Jsem Pedro, ne čumáček.
To oni tě dostali do kómatu, když zjistili naše plány.
Opravdu?
Tak to byli oni.
Chceš pro mě něco udělat?
Tak se modli, protože můj život je teď v rukou Božích.
Čumáčku...
Jdeme, pánové.
Začněte. Teď!
Tony!
- Už jednou umřel. O co mu jde? - Vytříská z něj duši.
- Tony! - Raz... dva... tři... čtyři...
pět... šest...
Sám si tu oprátku upletl.
Tony. Toho druhýho ne. Tony.
Nandej mu to, brácho!
Do toho, Petere!
Pusť ho!
Dýchej. To je ono.
Vsaď to na Tonyho.
Tři tisíce, Tony.
Promiň, že jdu pozdě.
- Mám sedm tisíc. - Jsi v pořádku?
Pusťte se! Uhněte. Teď!
Raz... dva... tři...
čtyři... pět...
Pusťte se! Uhněte.
Už to znáš, nahoru dolů.
Zastavuju ten zápas.
Vydělals dost a s tou tisícovkou, co jsem dostala za náramek,
můžeme zbytek sehnat později.
Lidi pořád sázejí.
Když vydržím ještě kolo, dáš mi 15 tisíc?
Máš je mít, chlape.
Jsi favorit. No tak, máš to v kapse.
Je ti jasné, že tu riskuješ kůži?
Vyzvedni si dědečkův přívěsek zpátky. A už se ho nikdy nezbavuj, prosím tě.
Do toho!
Jo!
Pedro!
Tady je bonus, aby ses příští týden vrátil, šampione.
Děkuju mockrát.
Tý holce nevěř.
Dej ty peníze mé ženě Raquel Andradeové.
Vážně se změnil.
Kam jdeš?
Ještě mě čeká jedno kolo.
Postarej se o ni.
Půjdeme se projít, čumáčku.
Hej. Co to děláte?
Co? Co je?
Dělej, jdeme!
Potřebuji mluvit se strážnicí Raquel Andradeovou.
To je má vnučka!
A další rodinnou oslavou by mohla být veselka, náčelníku.
Myslíte?
Tvou horší polovičku unesli.
- Cože? - Volala nám Jenny Infanteová.
Byli na zápase v boxu v Tecate. Byl tam i starosta.
Zdá se, že jeho muži na Pedra vytáhli zbraň a odvedli ho.
Co udělal?
Ani se neptej, Raquelito. Zachraň ho, nebo ho zabijí.
- O starostovi koluje spousta zvěstí. - Tak jdeme.
- Chacho, klíče. - Cože?
- Klíče. - A náčelník?
Pak mu to vysvětlím.
Počkej, za to mě suspendují.
Pozor, hlásí se ženská hlídka. Tady Andradeová.
Vypátrejte starostovo auto.
Unesli...
mého muže!
Jsme v Tijuaně. Silniční značení je jen orientační.
Dobře.
- Jeď. - Šlápni na to.
Utekli.
Když si představím, že jsme toho hajzla volili...
No jo.
Uhněte s tím vozem doprava. Nechte projet hlídku.
Tamhle tudy! Ztratíme je.
Obě vozidla se objevila na ulici Hrdinů. Přepínám.
Hlásí se ženská hlídka, tady Andradeová.
Jeďte za tou hlídkou. Za ní.
Hej! Nevezeš dobytek.
Zataraste mu cestu! Stůjte!
Zastavte! Vylezte s rukama vzhůru!
Co je, dámy? Někdo nám vyhrožuje bombou?
Vystupte.
Ten Pedro Guadalupe si ale nadrobil.
Odložte zbraně.
Chlapci, schovejte je.
Dávej si pozor na pusu, holka.
- Nezapomeňte, že všechny děláte pro mě. - Pracujeme pro tijuanské občany.
Tijuanské občany? Nemel kraviny.
- No dobře, z čeho mě teda obviňujete? - Z únosu Pedra Guadalupeho Ramose.
Máte důkaz?
Chci jejich jména. Komplet. V Tijuaně už o práci nezavadí.
Mají ho v kufru!
Otevřete kufr!
Rychle!
Otevřete ho!
- Dělejte! - Otevřete ho!
- Hej! Pusťte mě! - Zatkněte je.
Toho budete litovat.
Opatrně! Řídil jsem se jen starostovými rozkazy.
Udělejte něco, šéfe!
Čumáčku...
Mně ne. Nemám s tím nic společného.
Bylo to rande naslepo.
- Děkuju. - Dělala jsem jen svou práci.
Nikdo nesmí stát nad zákonem.
My dva nic neznamenáme.
Co můžu udělat, abys mi odpustila?
Proč máte se starostou neshody?
Je to všechno moje chyba.
Jak jinak? Jistěže v tom máš prsty ty.
Ne, sestřenko. Měla jsem, ale už ne.
Vůbec jsem si s Pedrem neměla začínat.
Odpusť mi to.
A hlavně, odpusť jemu.
Zemřel by pro tebe.
Skoro se nechal zabít v ringu, aby mohl zachránit váš dům.
Požádal mě, abych vám dala tohle na splacení dluhu.
Odteď se mnou budeš vyhrávat...
a ne prohrávat.
Slibuju, že už budu muž, kterého si zasloužíš.
Dej mu ještě šanci, nebo nám zlomíš srdce.
Nemůžu.
Odejdi napořád.
Co se děje?
Jaká škoda, náčelníku.
Teď budete muset počkat, až ho zase klepne pepka.
Takhle nějak si představuju dědečka.
Moc jsi mi chyběl, strýčku. Dobře, že jsi tady.
- Co jsi pila? - Můj kluk mi nalil rum s kolou.
Dávej si na toho chlapce pozor.
- Další. - Běž!
Kdo je to?
- Dávej na ni pozor. - My dva se kamarádíme po internetu.
Smím prosit?
Vždycky.
Jsi nejkrásnější žena na světě.
Vždyť se podívej. Máš nádherné křivky.
No, jsem ráda, že se ti líbí, protože...
budou ještě trochu zaoblenější.
O hodně.
Vážně?
Miluju tě, Pedro.
Už mě nikdy neopouštěj, slyšíš? Nikdy.
Stalo se něco?
- Nic. - Příští týden na tebe vsadím.
Nebude to trvat dlouho a přestěhujeme se do lepší čtvrti.
Tati, Pedro už nebude boxovat.
Ale holčičko moje, musíme přece darů od Boha využívat.
Je mi líto. Ona je tu šéf.
Navíc se teď musím postarat o Raquelitu i toho...
Přesvědčím ji. Koneckonců jsem její otec.
- Můžu si s ní zatančit? - Jistě.
Pojď ke mně, dceruško.
Víte co?
Budete kmotři.
To je nejlepší novina mého života. Budu zas otcem.
- My víme, Pedro. - No a?
Co takhle mi poblahopřát? - Tvůj týden je skoro u konce.
Ne. To mi nemůžete udělat.
Nemůžu teď Raquel s tím malým opustit.
Svůj život už jsi prožil. Tohle byla jen zkouška.
Ale ne tak, jak jsem měl.
Dovolte mi to ženám vynahradit.
Všem ženám, skrz Raquel.
Tentokrát to chci udělat správně.
Tohle tělo má ještě sílu.
A musím být s ní, abych ji mohl podporovat.
Je nám líto.
- Musí jít svou vlastní cestou. - Ne, to neříkejte.
Musím to dítě vychovat s ní.
Dovolte mi být s ní.
Nechte mě být jejím mužem, dokud nás smrt nerozdělí.
A na konci, když budete chtít...
vyhrajete.
Půjdu navždy do pekla.
Ale nechte mě být s ní.
Nic neříkejte. Proberte to s velkým šéfem.
Určitě bude souhlasit.
- Co to děláš? - Nic.
Jen jsem šel na vzduch.
- Chceme, abys zpíval. Jsi v pořádku? - Ano.
- Těšíš se na miminko? - Jak bych se netěšil!
Odveďte si radši mě, kanci.
Tady je zeťák. Už jsem se bál, žes zas natáhl bačkory.
- Že tě huba nebolí. - Pojď zpívat.
Jdi. Tak jdi.
Máme před sebou celý život.
- Pojď zpívat se mnou. Ano. - Ne.
Tvůj děda tuhle píseň miloval.
Nevadí, že se narodili s pršákem, hlavně že můžou dýchat.
- Strýčku! - Zavolejte záchranku!
Vezmi si z dědečka to nejlepší a zbytek nech plavat.
Pedro, nemluv. Uklidni se.
- Ať si pospíší! Rychle! - Odpusť mi, Raquelito.
Nebudu tu s tebou moct zůstat.
Prosím, neodcházej zas. Prosím tě.
- Miluju tě celou svou duší. - Udělejte něco, prosím!
Strýčku.
Teto!
- Taky mám pro tebe dárek. - Ukaž.
VĚNOVÁNO VŠEM ŽENÁM SVĚTA A PAMÁTCE PEDRA INFANTEHO